Director i guió, Emir Kusturica
Serbia, Gran Bretanya, EUA, 2016.
Duració, 125 minuts.KUSTURICA SEGUEIX PREFERINT LA FESTA AL DRAMA, LA INGENUÏTAT AL CINISME I PER DESCOMPTAT, L'AMOR A L'ODI.
Paraules
d'en Jonay Armas en la seva crítica a Caimán Cuadernos de Cine,
núm. 62, juliol agost.
SINOPSI
Primavera
en temps de guerra, cada dia un lleter travessa el front esquivant
les bales, per tal de portar aquesta apreciada mercaderia als
soldats. Estimat per una jove noia del poblat, tot sembla seguir el
seu curs, fins que, un dia arriba una misteriosa dona molt bonica al
poblat i tot es destarota. Així començarà una història d'amor
prohibit i apassionat que portarà a la parella en un seguit
d'històries fantàstiques i perilloses. El destí els ha unit i
ningú ni res podrà separar-los. Basada en una idea d'un curt pensat
per ell mateix, per una pel·lícula en episodis, Words With Goods.
Tret
i adaptat de Filmaffinity.
![]() |
El director i actor Emir Kusturica. |
NÚRIA opina.
A
les que ens agrada el cinema d'en Kusturica, no enteníem que havia
passat amb un director en plena maduresa i que no estrenava cap
pel·lícula... deu anys, són molts anys per no pensar o pensar un
film.
Doncs
sortosament torna a convocar-nos perquè ens deixem embolcallar per
una història romàntica, carregada d'imaginació i d'un panteisme-
materialista on els animals a part de la seva bellesa i el seu
possible simbolisme han de sobreviure en un món on els dits humans
hi han introduït elements nous que algunes vegades els complica la
vida i altres, els hi facilita...
Aquesta
és una d'aquelles històries que està tan carregada elements per
observar i significar que, es fa difícil no descobrir-ne un de nou
cada vegada que, ho recordes o en parles.
Una
pel·lícula sèrbia amb un rerefons de la guerra que ens destaca
l'absurditat de la guerra per qualsevol que, allò que vol és poder
viure.
La
crítica en general, ha deixat malament la pel·lícula. Però jo, he
gaudit veient-la i no m'ha decebut gens, tot i que en algun punt, com
la persecució per part del grup paramilitar pel riu, se m'ha fet una
mica llarga. Però tampoc ser si era per la longitud del tram o
perquè al cine hi feia massa fresqueta...
La
recomano per tots els que els agrada el Kusturica, naïf, romàntic,
innocent i festiu i volen passar una estona agradable gaudint de la
història i d'uns paisatges de Sèrbia molt bonics.
MARTINA opina.
Feia
8 anys que els fans d'aquest director, pel meu gust d'un caràcter
únic, genial i somiador, no érem delectats amb cap obra nova. En
aquesta pel·lícula, la personalitat d'aquest artista torna a
brillar i ens torna a recordar que tot el que fa porta una empremta
molt particular.
Ens
explica una història d'amor incorporant música, colors, festa i una
trama de fantasia en un món amb guerra. Un entorn social hostil però
on mitjançant molts elements simbòlics ens submergim de ple en
entorn caòtic d'aquest carismàtic personatge.
A
mi, em sembla una pel·lícula que va lenta, per poder entrar en la
bellesa de cada una de les escenes, que crec que estan molt ben
ideades i calculades.
Ens
situa en la Sèrbia rural, on la naturalesa que rodeja una societat
dolguda per la incessant violència, significa una fantàstica
síntesi de la lectura del director, de la salut política en aquell
entorn.
A
mi personalment, m'ha agradat que el protagonista sigui el mateix
Kusturica, però penso que pot ser que sigui perquè m'ha fet
especial il·lusió retrobar-me amb una obra seva, i el fet de
tenir-lo en escena crec que, per mi, ho ha fet encara més especial.
Les dues dones protagonistes són un símbol de bellesa eterna.
He
vist que la crítica ha atacat durament en contra d'aquesta paròdia
i m'ha fet pensar en dues coses. La primera és que, el fet que de
haver tardat tants anys a fer quelcom, potser la reacció ara és
revulsiva, ja que s'han creat masses expectatives. També en com,
contra gustos colores, ja que realment jo crec que totes i cada
una de les seves obres tenen un estil tan propi i genuí, que per
tant, pot ser que encaixi o no, amb els teus estàndards de bellesa,
qualitat i/o diversió.
Per
mi una oda a l'amor, però sobretot un reclam a viure tot somiant,
entre naturalesa, ritmes i un entremat de paròdies ben animat. En
definitiva, un plaer per tots els sentits!
Cap comentari:
Publica un comentari a l'entrada